Godmorgen, sovetryne.
Kom nu, Ro.
Hvad er klokken?
- Klokken er mange. - Undskyld, skat. Jeg gik vist kold.
Guy...
- Jeg har klippet mine negle nu. - Gjorde vi det?
Tja...
Vi kunne have ventet, skat, til nu eller i aften.
Du sagde, det skulle være i går, og det skulle være perfekt.
For os begge. Vi skulle begge være vågne.
Tusind tak, men sådan var det ikke. Du lå der jo ikke bare.
Vi var ret vilde, begge to. Og du havde vist ikke noget imod det.
- Av. - Jeg er så ked af det.
Det er helt i orden.
Hvordan kunne jeg glemme det hele?
- Jeg ved det ikke. - Det er aldrig sket før, Guy.
- Jeg er ked af det. - Det skal du ikke være. Det var sjovt.
Jeg er virkelig ked af det.
Jeg er vågen nu.
Jeg er udmattet, skat.
Du har aldrig nogensinde brugt det ord, Guy Woodhouse.
- Jeg ved det godt, men... - Aldrig i forbindelse med sex.
Det var anderledes i går aftes. Jeg er helt færdig i dag.
- Lad mig se, om jeg kan hjælpe. - Skat, jeg siger dig...
- Undskyld, men du var advaret. - Det er okay. Jeg hørte ikke efter.
Det må du ikke sige. Det er ikke din skyld.
Jeg ved det. Og det er ikke din skyld.
Det er bare noget biologisk eller kemisk. Én af de to.
Lad os bare koncentrere os om, at gøre dig gravid.
Jeg laver kaffe til dig.
Danske tekster af: HorrorFan@SUBLiME
Bedst på: www.NXTGN.org
- Hvordan kunne han vågne? - Der er ingen logisk forklaring.
- Men det skete og patienten er død. - Det er ubegribeligt.
- Må jeg se det igen? - Selvfølgelig. Bagefter får du en kopi.
Hvem er det?
Jeg ved det ikke. Kun hospitalspersonale må være i operationsstuen.
Rosemary?
Tak, søde.
Min røv ville se godt ud i de bukser, tror du ikke?
Jorden kalder Rosemary.
Er du okay? Du har været fraværende de sidste par uger.
- Ja, lige siden baby-aften. - Hvad skete der?
- Var det slemt? - Jeg taler ikke om sex.
Det er Guy.
Jeg ved ikke, hvad det er.
Men han er distraheret.
Han ser lige igennem mig.
- Har du talt med ham om det? - Nej, men han er anderledes.
- Han har ikke rørt mig siden den aften. - Et par uger.
Det er flere måneder siden.
- Rosemary, mit kors har viklet sig ind. - Holder du lige den?
Hvis det er for stressende at få et barn, må I glemme baby-aften.
Dyrk sex for sjov.
Gid, jeg kunne huske, hvordan det var.
Kan du forestille dig det?
Jeg har tilmeldt dig en tur ned i katakomberne. Du vil elske det.
Det er virkelig uhyggeligt.
"Stands, dette er de dødes rige." Vi ignorerer den advarsel i dag.
Over seks millioner parisere er begravet her under jorden.
Tre gange så mange, som den levende befolkningen over os.
Skeletterne blev gravet op fra overfyldte kirkegårde i det 18. og 19. århundrede.
De er alle anonyme. Ingen huskes her i katakomberne.
- Så byen er bygget ovenpå knoglerne? - Oui.
Vi er seks etager under cafeerne, hvor I nyder en cappuccino.
- Er der sket uhyggelige ting? - Nej.
Knoglerne er blevet velsignet og helliggjort af kirken.
Men der går rygter om uhellige alliancer mellem tidligere herskere og satanister.
Napoleon III fik djævletilbedere til at gøre, hvad ingen gudfrygtige mænd turde:
At vanhellige kirker og kirkegårde, som forhindrede byggeplanerne, -
- for boulevarderne i ottende distrikt.
Nogle af de bedste bygninger i Paris er bygget over sjælene af de fordømte.
- La Chimere? - Det er fjollede spøgelseshistorier.
Ingen eksperter ville tro sådanne rygter.
Det burde du heller ikke, madame.
Er berømte mennesker begravet her?
Vi ved, at mange revolutionære...
Hjælp mig!
Denne vej.
Ro!
- Jeg besvimede bare. - Jeg kom så hurtigt jeg kunne.
- Hvad er der sket? - Jeg har det fint.
Jeg følte en skarp smerte i maven, og blev svimmel.
- Nogen må have tilkaldt en ambulance. - Har de undersøgt dig?
- Ja, det har de. - Hvad viste undersøgelserne?
- Hvad? - Jeg er gravid.
Er du...
- Ja. - Hvad?
De sagde, jeg var lidt dehydreret, så de gav mig nogle væsker.
Vi er gravide.
- Hvordan har du det? - Jeg er træt.
- Har du passet på dig selv? - Jeg har gjort alle de rigtige ting.
Jeg tager mine vitaminer, 800 milligram folinsyre.
Jeg har spist alle de rigtige ting, og motionerer moderat.
Jeg ved bare ikke, hvad der sker. Jeg har smerter.
Hvor?
Hvor ofte har du smerter?
Næsten hele tiden, og jeg er bange for at sige det til min mand.
Hvorfor?
Fortæller jeg ham, hvordan jeg har det, ønsker han nok, jeg afslutter graviditeten.
Det kan jeg ikke gøre.
Du har tabt et barn før, ikke?
Efter fire måneder, og det var meget hårdt.
- Du må hjælpe mig. - Sæt dig ned. Lad os ikke tale om det.
Men lad mig være ærlig.
Der er mulighed for uønskede resultater.
Graviditeten er en stor risiko.
Men stor risiko, stor belønning, ikke?
Du blev henvist til mig af hr. og fru. Castevet.
Det er gode nyheder.
Har Margaux stadig urtehaven?
Det tror jeg.
Hun har den mest omfattende samling af friske krydderurter i Paris.
De er økologiske, og du skal bede hende om at lave en drik, -
- med denne kombination af urter.
Drik det hver morgen. Jeg satser på, det får dig tilbage på rette spor.
- Tror du virkelig? - Ja.
Drik det her.
Det smager bittert. Har du kommet tannisrod i?
Ja, samt mange andre urter og vitaminer.
- Jeg kan ikke lide det. - Det er ikke for din fornøjelse.
Det er for barnet skyld.
Jeg har det allerede bedre.
Middagen smagte ikke godt, da den kom op igen.
- Ro, jeg er bekymret for dig. - Det er bare morgenkvalme. Det går over.
- Klokken 21.30? - Det er morgen i L.A.
- Jeg kan godt aflyse mødet, hvis du vil. - Nej, det er vigtigt.
- Du skal møde dine producere. - Jeg er så tæt på en aftale.
- Puha. - Undskyld.
Jeg må af sted.
Få nu sovet lidt. Du skal ikke vente på mig.
Elsker dig.
Navnløs, det er vores hemmelighed, okay?
- Skål for geniet mr. Guy Woodhouse. - Skål.
Må jeg sige noget?
Da jeg læste din bog, var jeg pludselig tilbage i min ungdom.
Inden voksenlivets kynisme.
Jeg rejste tilbage i tiden, og jeg tror, det samme vil ske for publikum.
- Hvis vi finder den rigtige stjerne. - Jeg er meget smigret. Mange tak.
Du bliver mere hot end en supernova, når bogen udkommer.
- Dit liv vil forandres. - Jeg har set det før.
Jeg har en stak breve med afvisninger, som holder mig ydmyg.
Godt, vi fandt dig, mens prisen er lav.
- Det skal du ikke være sikker på. - Det lader vi juristerne om.
Roman, det ligner en fornem klub. Må vi få en rundvisning?
Følg med.
Jeg kommer nu.
- Hej. - Hej.
- Rosemary, du ser forfærdelig ud. - Det er også godt at se dig, Julie.
- Vækkede jeg dig? - Nej.
Jeg sad og læste.
- Har du talt med en læge? - Ja. Dr. Saperstein.
- Han er den bedste læge i Paris. - Er han ikke bekymret?
- Han siger, at alt er fint. - Skulle du ikke tage på efter 3 mdr?
Jeg har kun kun tabt mig 1 ½ kilo. Jeg skulle snart tage på igen.
- Ingen graviditet er ens. - Jeg har aldrig været gravid.
Jeg tror ikke, man skal ligne en narkoman.
- Hvad er det? - En blanding af urter og vitaminer.
Margaux laver det til mig hver morgen. Det skulle være godt for barnet.
- Det ser ikke ud til, at være godt for dig. - Julie.
- Jeg gør, hvad jeg kan, for at klare det. - Undskyld. Du har ret.
Du kunne være inspiration for gravide supermodeller.
Du smilede.
- Det har jeg ikke set i et stykke tid. - Jeg ved ikke, hvad der er galt.
Jeg ved, jeg burde udstråle en glæde.
Lad os pjække fra madlavningskurset, og gøre noget ved dit udseende.
Du godeste. Det bliver Guy ikke glad for.
Den eneste, der skal kunne lide det er hende, du ser i spejlet.
- Klip det kort, alt andet er lort? - Nemlig.
Jeg kan lide det.
Åh, Gud.
Abby, hent et koldt vådt håndklæde.
Julie.
Åh, Gud.
Hvad sker der med mig?
- Jeg kan ikke holde op med at ryste. - Dr. Bernard er virkelig dygtig.
Han har hjulpet nogle af mine gravide veninder. Sådan mødes vi.
Vi har været på date et par gange. Scott er ekspert mht. vaginaer.
Du er hylemorsom.
Hvordan tror du, vi fik en tid allerede?
- Undskyld. - Tog sygeplejersken nogle blodprøver?
Det var godt.
Lad os kigge på dem med det samme og se om tallene er, som de skal være.
Rosemary, næseblod og kramper betyder ikke nødvendigvis, der er noget galt.
Det sker under mange graviditeter.
- Hvor længe har du været gravid? - 11 og en halv uge.
- Er der hjerterytme? - Ja.
Absolut. Og meget kraftigt.
Må jeg høre det?
Selvfølgelig må du det.
- Jeg henter resultaterne fra blodprøven. - Mange tak.
Det var så lidt.
- Hvor længe kom I sammen? - Et par uger.
Rosemary.
Ja.
Der er nogle ting, der vækker bekymring.
Blodprøverne viser...
... anæmi og tidligt tegn på præeklampsi.
Nogle af dine hormontal er...
De er usædvanlige. De er både for høje og for lave.
Det har jeg aldrig set før.
Vi kan forsøge at udligne det.
Det kunne forstyrre din krops processer, og påvirke barnets helbred.
- Barnets helbred er mere vigtigt. - Dit helbred er lige så vigtig.
Det hænger naturligvis sammen.
Din ultralyd viste nogle ting, som jeg aldrig har set før.
Vi har langt bedre udstyr på hospitalet, -
- til at hjælpe med beslutningen.
Beslutningen?
Jeg beholder mit barn.
Naturligvis.
Det var bestemt ikke det, jeg mente. Du skulle blot have alle oplysningerne.
Vil du udsætte barnet for en MR-scanning, på grund af rådet fra en læge, -
- som Julie har knaldet? - Hvorfor er du så nedladende?
- Er du jaloux? - Hold op. Jeg taler om barnet.
- Det gør jeg også. - Stoler du på lægen?!
Efter at have mødt ham én gang? Selvom dr. Saperstein, -
- en berømt fødselslæge, har givet dig en helt anden diagnose.
Jeg ville have en andens vurdering. Julie synes, det er en god idé.
Jeg vil ikke høre mere om Julie! Stol på mig i stedet for hende!
Hvorfor forstår du ikke, hvad jeg siger? Jeg er syg hele tiden.
Jeg taber mig, og jeg har det ikke godt. Sådan var det ikke før.
Så er det måske ikke en dårlig ting.
Du er så ondskabsfuld.
Det var en dum ting at sige.
Jeg prøver bare at passe på.
Alt hvad vi gør nu, har en årsag og en konsekvens.
Ingen kan garantere fuldstændig sikkerhed, Rosemary.
Uanset hvad de siger.
Hvis vi kan minimere risikoen for barnet, så bør vi gøre det.
Vores barn.
- Hvad sagde jeg? - Barnet.
Sagde jeg virkelig det?
Undskyld. Jeg er træt.
Kom her.
Jeg savner dig så meget.
Jeg savner det her.
Jeg er så optaget af bogen, at jeg har forsømt den vigtigste person i mit liv.
Ja, det har du. Du har ikke engang set, at jeg er blevet klippet.
Det ser forresten rigtig godt ud.
Se på mig.
Det er din beslutning, men jeg tror ikke, vi har brug for flere undersøgelser.
Vil du høre, hvad lægen sagde?
Han sagde, at vores barn har en kraftig hjerterytme.
- Der kan du bare se. - Du har ret.
Ikke flere undersøgelser.
Har du brug for et lille hvil?
- Nej? - Nej.
Er du sulten?
Ja.
Vil du vise mig, hvad du har lært?
Det kan jeg godt.
Åh, Gud.
Vær stærk, Rosemary.
For barnets skyld.
Du så nogen, du mener var Steven Marcato, på trappen din bygning?
Jeg så ham i morges. Han talte til mig, hr. kommissær.
- Han kendte mit navn. - Undskyld, Rosemary.
Jeg har undersøgt det grundigt.
Ingen har set Steven Marcato i næsten 30 år.
- Manden, som du troede du så, er død. - Fader Tekem så ham for 6 år siden.
Nej.
Tak og undskyld, jeg spildte din tid.
Tillad mig.
Hr. kommissær, hvorfor har du et billede af Margaux Castevet på din væg?
- Dette billede? - Den aften, Roman blev skudt.
Jeg kan ikke se ansigtet, men genkender halstørklædet.
- Siger du, det er Margaux Castevet? - Ja.
- Er det ikke? - Måske så du virkelig en død mand.
Du godeste.
Ro, du har høj feber.
Okay.
Du må spise en pille.
Ro, du har feber.
Åbn øjnene. Se på mig.
Hvad?
Hold op, Ro!
Det er mig. Det er bare mig.
Jeg er så ked af det.
- Det er mig, der er ked af det. - Jeg ved ikke, hvad der sker med mig.
Så, så.
- Hendes tilstand er ikke blevet bedre. - Der sker forandringer under graviditeten.
- Jeg genkender ikke min kone længere. - Du så Rosemary, som et seksuelt væsen.
Nu forandrer hun sig. Mange mænd har svært ved at acceptere denne overgang.
- Det er altid svært i begyndelsen. - Hun klarer den højst sandsynlig.
Højst sandsynlig?
Intet i livet er uden risiko. Intet, der er værd at eje.
Hør ikke på ham.
Rosemary skal nok komme igennem det her.
Så er det nok. Jeg tager hende med hjem.
- Vi er færdige her. - Det er ikke en klog beslutning, Guy.
- I garanterede mig hendes sikkerhed! - Hun er sikker i vores varetægt.
- Du skræmmer mig ikke, Roman. - Hvorfor skulle jeg ønske, at skræmme dig?
Margaux og jeg vil blot hjælpe jer.
Ligesom jeg hjalp dig med, at skrive din bog.
Jeg skrev den bog.
- Det kostede blod og sved for hver side. - Naturligvis.
Jeg frygter bare, at en ændring i omgivelserne kunne resultere i...
Hvem ved? Skriveblokering resten af dit liv.
Se, det er skræmmende.
Efter min mening, er en spildt livstid værre end døden.
Du har så meget at dele.
Chéri?
Vejret skifter.
Det bliver koldt derude, Guy.
Bliv nu her hos os, hvor det er dejlig varmt?
Hallo?
Hvad er der sket? Du skulle til MRI-skanning i dag.
Jeg har fået det bedre, så jeg vil ikke skannes, Julie.
Du lyver. Jeg kan høre det på din stemme.
Nej, Guy og jeg traf en beslutning. Barnet skal ikke udsættes for unødige ting.
De har en tid på onsdag. Så henter jeg dig.
Julie, det er vores beslutning, ikke din.
Du kommer med mig på hospitalet. Det er det eneste rigtige, Rosemary.
- Julie? - Søde, du må stole på mig.
Jeg stoler også på dig. Vi ses i morgen.
- Okay, farvel. - Farvel.
Julie?
Guy.
Hej.
Jeg...
Jeg ville bare aflevere det her.
Det er min opsigelse. Jeg må hellere fokusere på at skrive.
Jeg troede, det skyldtes, at du ville tage dig af din kone.
- Det ville være det rigtige. - Rosemary er gravid, Julie, ikke døende.
Er du blind? Der er virkelige noget galt med hende, Guy.
Lægen siger, at hun har det fint.
Det hedder Skambensforbindelsen dysfunktion.
Musklerne i hendes bækken er udvider sig. Smertefuldt, men uskadeligt.
Dr. Bernard mener, fosteret kan være abnormalt, -
- hvilket giver Rosemary problemer. Han vil skanne hende i morgen.
Den læge, som du knaldede? Pludselig er han ekspert?
Jeg har også knaldet dig.
Det betyder ikke, jeg ikke kan se folk for det, de er.
- Han er en dygtig læge. - Du kender mig.
Jeg ville aldrig lade nogen gøre Rosemary ondt.
- Men det ville jeg? - Julie...
Hvis du ikke kan tage dig af din kone, så vil jeg gøre det.
Jeg er så træt.
Jeg forstår det ikke. Den Guy, som jeg kender, -
- ville aldrig se passivt til, mens hans kones tilstand forværres.
Hvad sker der med dig?
Guy...
Hun har det forfærdeligt, og har brug for dig.
Undskyld.
Tja...
Undskyld.
Guy?
Guy! Slip mig!
- Undskyld, Julie. - Gå din vej.
- Julie. - Nej.
Jeg sagde, du skulle gå.
Du ved godt, at vi ikke kan gøre det her.
Vil du ikke nok være sød, og lade mor blive færdig?
Tak.
Jeg skal se dig i dag.
Vi skal se, hvad alt den ballade skyldes.
Du kom ikke og fik din drik i morges. Jeg ville sikre mig, du ikke glemte det.
Jeg glemte det ikke. Tak, Margaux.
- Drik nu. Jeg har lige lavet det. - Jeg drikker det senere, Margaux.
Du ser godt ud. Skal du ud?
- Julies kommer senere. - Jeg kender et godt sted at spise frokost.
Lad mig tage jer med derhen. De har en himmelsk soufflé.
Julie tager med mig på hospitalet. Jeg skal MR-skannes.
- Sagde dr. Saperstein, du skulle skannes? - Han ved det ikke.
Rosemary, det er vigtigt, du taler med din læge. Han er ansvarlig for dit helbred.
Lige siden jeg blev gravid, har jeg hørt på alle andre end mig selv.
Hørt på dig, Guy og dr. Saperstein, og I forstår ikke min smerte.
Konstante smerter, og jeg har fået nok.
Fra nu af er jeg ansvarlig for mit eget helbred.
Selvfølgelig. Det er din gode ret, som kvinde.
Vi lever ikke i middelalderen længere.
Åh, Gud. Søde, hvad er der galt?
Barnet og jeg bekriger hinanden konstant, -
- og det er ikke normalt.
Min ven, gid jeg kunne gøre mere for dig.
Du kan ønske mig held og lykke.
Drikker du det snart? Effekten aftager hurtigt.
Det skal jeg nok.
Oui.
- Det er ulækkert. - Har du brug for hjælp?
Ellers tak. Jeg kan godt selv.
Ryd hellere op på din station inden chefkokken ser det.
- Ro, er du okay? - Jeg vil have en tid.
- Til hvad? - Julie mente, jeg skulle se dr. Bernard.
- Det er ikke det rigtige tidspunkt. - Tidspunktet er perfekt.
Ro, jeg sagde nej.
- Det er ikke rimeligt over for Saperstein. - Er det rimeligt over for mig?
Vi ringer til Saperstein i morgen, og spørger ham først.
Jeg skal ikke bede nogen om lov. Det er min krop, Guy.
Barnet lejer den bare i ni måneder. Jeg holder det ikke ud.
Hvad skete der? Sig noget, Rosemary.
Jeg ved ikke, hvad der skete.
Smerterne forsvandt.
- Bare sådan? - Ja.
Der er ingen... Jeg kan ikke mærke noget.
Hvad mener du?
Jeg kan ikke mærke noget. Åh, Gud!
- Åh, Gud. - Tag en dyb indånding.
- Jeg kan ikke mærke barnet! - Jeg forstår. Tag det nu roligt.
Bare rolig.
Barnet fejler sikkert ikke noget. Heller ikke dig.
- Vent. - Hvad?
Hvad er der?
- Rosemary, sig noget. - Det sparkede.
Barnet sparkede.
- Vent. - Kan du mærke det?
Hvad er der galt med dig?
Det er jeg ked af.
Undskyld, det er bare en vanvittig dag.
Det er godt.
Julie ville have været så glad for, at barnet sparkede.
- Det er vanvittigt. - Jeg ved det godt.
TRE MÅNEDER SENERE
Skal vi pakke den her op, skat? Vil du?
Den er fra... Tak, Laura.
Se, skat, hvor er den flot.
Det er en lille Navnløs.
Og en killing.
- Den kan barnet have på til jul. - Præcis.
Barnet bliver en lille fransk baby.
Min mand og jeg vil gerne have lov til at takke -
- Roman og Margaux for jeres gavmildhed, -
- inklusiv denne overdådige og storslåede fest.
Tusind tak.
Om et par uger byder Guy og jeg vores barn velkommen til verden.
De siger, det kræver en landsby at opdrage et barn, og nu, -
- da vi kalder Paris for vores hjem, er vi de heldigste forældre, -
- da vi ved, at vores barn vil vokse op i den mest kærlige landsby.
Så til ære for alt dette...
.. vil vi fortælle jer en nyhed, selvom han ville gemme overraskelsen.
Men det er en dreng.
Mazel Tov!
Roman, det er en fest. Du må ikke græde.
- Nu ved I, hvad Roman altid har ønsket sig. - Du er nok for mig, min skat.
Jeg skammer mig ikke over at sige, at jeg er begejstret på jeres vegne, -
- og jeg kan næsten ikke vente med, at møde vores lille prins.
Du burde være glad.
- Det er jeg også. - Det virker ikke sådan.
Jeg er ikke så følelsesladet, som du er, Roman.
Måske ville det være rart for Rosemary at se, hvor glad du er.
- Belærer du mig i, at være hendes mand? - Jeg minder dig om, -
- at du skal have det barn, som du så desperat ønskede.
Og du bør vise din kone lidt hengivenhed.
- Belærer du mig om ting i soveværelset? - Behøver jeg, at holde dig hånden?
- Du kunne også overtage min plads, Roman. - Et venligt tilbud, og meget fristende.
Men det er vist mere din afdeling, ikke sandt?
Mor dig godt.
Hvor gammel er du?
Gammel nok til at vide besked.
Rosemary.
- Hr. kommissær, sikke en overraskelse. - Hej.
Vil du sænke farten? Jeg kan næsten ikke følge med en gravid kvinde.
- Selvfølgelig, hvad kan jeg gøre for dig? - Efter vores snak om Steven Marcato, -
- fik jeg kollegaer til at se på lignende uopklarede sager i de sidste 30 år.
Yderligere syv kvinder, som manglende hjertet.
Den seneste blev opdaget i 2008.
Ingen af dem blev meldt savnet af familie eller venner.
Ingen hentede deres lig. Tre af dem har boet på La Chimere.
Hvis Steven Marcato har været død i årevis, hvordan kunne han have dræbt kvinderne?
Han forsvandt for 30 år siden. Samme tidspunkt, hvor Roman Castevet blev rig -
- og købte La Chimere. - Er Roman nu involveret?
En tilfældighed, hr. kommissær, du vil gøre til en sammensværgelse.
Du mærkede også, at noget var galt. Så du ikke Steven Marcato i din bygning?
Jeg er i tvivl. Jeg har ikke været mig selv under graviditeten.
- Hav ikke tillid til mit instinkt. - Jeg stoler på mit instinkt.
Jeg tror, vi har fat i noget.
Vidste du, at Nena Pascal var gravid?
Nej, det vidste du ikke.
Jeg beder dig om, at være på vagt.
Farvel.
Hej.
- Du ved, jeg ikke må drikke champagne. - Det er derfor, det er æblecider.
Skål.
2014 var et godt år.
Så er der serveret.
- Pastrami i Paris? - Fra Katz´ butik.
- Fra New York? - Jep.
- Guy. - Nyd det.
- Det fik vi at spise på vores første date. - Ja.
Som var frygtelig.
Det må jeg også sige ja til. Hvad var det, du kaldte mig?
- En falsk snob? - Så skrap var jeg vist ikke.
Det tror jeg, at du var.
Jeg var knust.
Jeg måtte blive ved med at møde dig "helt tilfældigt" og invitere dig ud igen.
Og jeg gav dig en chance mere.
Vil du give mig en tredje chance?
Ja.
Rør ved mig, skat.
Jeg har sådan savnet dig.
Se på mig. Du må aldrig forlade mig igen.
- Jeg er så ked af det. - Du må aldrig forlade mig igen.
- Lov mig det. - Jeg går ingen steder.
Jeg stak af, i stedet for at støtte dig.
Kom her.
- Jeg ville ikke gøre barnet fortræd. - Det gør du heller ikke.
Det lover jeg.
Hvordan går det med bogen?
- Historien tager en dyster drejning. - Jeg kan godt lide dystre ting.
Jeg foretrækker at ryste i hele kroppen, fremfor latter.
Har du tænkt dig, at udspørge mig?
Det gik fint i går aftes.
Det ved jeg.
Det var lettere end jeg havde forventet.
Du er en mand og kan adskille din penis fra dine følelser.
Og du er en kyniker.
Jeg mente, det var lettere, at have følelser for hende igen.
Det må du undgå. Følelser gør det hele mere kompliceret.
Er det sådan, du gør?
Tror du ikke, jeg har følelser?
Var det oprigtigt?
Ville du kunne mærke forskel?
Navnløs?
Det er tid til frokost.
Du har ikke spist noget. Navnløs?
Kom her, skat.
Hvor er du?
Navnløs? Kom, skat.
Navnløs?
Hvad er det her?
Åh, Gud.
Rosemary?
Du glemte, at få din drik i morges. Ro?
Undskyld. Jeg vidste ikke, du sov.
Det er okay. Jeg tog en powernap.
Værsgo.
Jeg ved ikke, hvordan du gør det.
Jeg ved, det lugter fælt, men jeg kan egentlig lide smagen.
Hvad er der galt?
Han har sparket løs hele dagen.
Vil du mærke?
Ja.
Få hvilet dig lidt. Jeg henter en sandwich til dig.
Okay.
- Skal jeg lukke døren? - Ja.
ALLE HEKSENE
DET HELE ER LØGN!
TALISMANER
"Tannisrod."
"Den mægtigste blodoffer-besværgelse er et barns."
"Det blod, som har mest kraft er et barns blod."
"Steven Marcato."
"Det er et anagram."
SATANS HEKSE
- Kommissær Fontaine. - Det er Rosemary Woodhouse.
Hvordan har du det?
Du havde ret. Der sker noget mistænkeligt i bygningen.
Jeg fandt en hemmelig gang i mit skab, som fører til et ceremoni-rum, -
- hvor hekse udfører offer-ritualer. Jeg læste om det i en bog.
Jeg tror, Steven Marcato er involveret, ligesom Roman Castevet.
Ikke så hurtigt. Jeg kan ikke tale lige nu.
Skal vi mødes kl. 14?
- I parken, hvor vi mødtes forleden? - Ja, det husker jeg.
Så ses vi der. Farvel.
Guy?
Hvad laver du?
- Skal alt det tøj med på hospitalet? - Vi skal væk herfra.
Hvad taler du om? Du skal snart føde. Hvor skulle vi tage hen?
Ikke her. Hør på mig.
Husker du dette skab?
- Rose. - Se her.
Der er en skjult væg og en hemmelig gang, som fører ind i vores soveværelse.
- Endelig ved jeg, hvad de laver. - En gammel bygning med gamle værelser.
- Der er ikke noget hemmeligt ved det. - Ikke den tone!
- Jeg ved endelig, hvad de vil, Guy. - Hvem er "de"?
Roman, Margaux og deres venner. Alle her i bygningen.
De er efter vores barn. De er hekse.
Hekse.
- De kaster besværgelser. - Det er dine hormoner. Tag det roligt.
Hør på mig. Jeg læste det i denne bog.
Se her. De udfører ritualer og ofringer.
De kaster besværgelser. De tager dine ejendele, -
- så de kan styre dig eller dræbe dig. - Hvad taler du om?
- Se her. - Tag det nu roligt.
Se denne mand. Han står foran La Chimere. Det er et gammelt billede.
Han hedder Steve Marcato. Er manden på det gamle billede milliardæren Steven Marcato?
Nogen har skrevet i bogen. Det er et anagram.
Jeg byttede om på bogstaverne. Roman Castevet.
Se hans øjne.
- Det er den samme person. - Han ligner lidt.
Steve og Roman er én og samme person. De er alle hekse.
- Skulle den person være Roman Castevet? - Ja, kig dog på billedet.
- Det er den samme person. - Det er vanvittigt.
- Jeg får fat i dr. Saperstein. - Måske er han indblandet. Forstår du ikke?
De prøver at tage mit barn!
Sæt dig ned. Jeg er her for dig.
- Jeg er din partner. Tag det roligt. - Lad os tage væk.
Du er gravid.
Du er hysterisk og det er usundt for barnet. Jeg skal nok hjælpe dig.
- Så lad os tage væk. - Jeg henter den anden taske.
- Tag det roligt. - Lad os tage væk.
Jeg finder vores pas.
Guy, hvor er dit pas?
Det er Julies.
Åh, Gud.
Genkender du nogle af disse kvinder? De boede alle i din bygning.
Undskyld, min bygning? Er du sikker på, det var La Chimere?
Ja, i løbet af de sidste 30 år.
Det forklarer det. Mange mennesker kommer og går.
Det er den mest eksklusive adresse i Paris. I tjekker vel folk, inden de må flytte ind?
Ja, men det er ikke mit arbejde. Det ordner mit administrationsselskab.
- Du er velkommen til, at tale med dem. - Det vil jeg gøre.
Vær venlig at kigge på billederne igen. Hun blev fundet for blot seks år siden.
Jeg beklager. Hvor var hun dog ung.
Godt, at nogen kæmper for disse kvinders retfærdighed, selv efter al denne tid.
- Jeg finder afslutningen på deres historie. - Jeg beundrer din vedholdenhed.
Du må til tider føle dig som Sisyfos, -
- som skubber stenen op ad bakken, for blot at se den rulle ned igen.
Der er ingen ende på det. Jobbet er måske mere for unge mænd.
Når du vælger at stoppe, vil den private sektor byde dig velkommen med, -
- åbne arme og tegnebøger.
Tror du?
Efter et livs arbejde for det offentlige, fortjener man en klækkelig belønning, ikke?
- Du får det til at lyde meget fristende. - Jeg giver som regel efter for fristelser.
Mindst to gange dagligt.
Det er næsten en religion for mig.
Vær aldrig bange for, at tage det, som tilhører dig, min ven.
Er vi venner så?
Det håber jeg da.
Jeg rækker min hånd ud, monsieur le commissaire.
Det er op til dig, at tage imod.
Tak for din ærlighed.
Tak for dit venskab.
- Vi må ikke ryge her i bygningen. - Må vi ikke?
Nej, det må vi ikke.
En anden gang.
Hun taler om blodofringer.
Jeg ved ikke, hvilken bog. Den handler om hekse og besværgelser.
Hun fandt døren og gik derhen. Ja.
Rosemary?
- Jeg tror, min mand er involveret. - Jeg går nu. Tag hen i parken.
Roman var på mit kontor og ville bestikke mig til stoppe efterforskningen.
- Jeg kan ikke bo på La Chimere mere. - Bare rolig.
- Jeg finder et sikkert sted til dig. - Ja, tak.
Vi ses om et øjeblik.
Vær sød at standse.
Gå væk!
Undskyld mig. Pardon.
- Jeg leder efter dr. Bernard. Det haster. - Han er taget hjem.
- Nej! - Er du en af hans patienter?
Han har set mig før. Jeg har ingen steder at tage hen.
Følg med mig. Tag det roligt.
Vær stille. Sid ned. Vil du have noget at drikke?
Det skal nok gå. Hvad hedder du?
Dr. Bernard. Mange tak, fordi du kom.
- Det er okay. Du er Julies veninde? - Ja. Rosemary.
Hun var en engel. Jeg var knust, da hun døde.
- En frygtelig ulykke. - Det var ikke en ulykke.
Jeg fandt hende kors i min mands skrivebord.
Halskæden hun altid bar. Min mand stjal den.
De skal bruge en personlig genstand, så de kan kontrollere dig.
Er det en spøg, Rosemary?
Nej, der er hekse i min bygning, og min mand er en af dem.
De gjorde ham til en tilhænger. Han stjal Julies halskæde, så de kunne dræbe hende.
- Med hendes halskæde? - Hun fattede mistanke.
Hun ville have, jeg skulle se dig. Det tillod de ikke.
- De vil have min barn. - Jeg forstår vist nu.
De har dræbt kvinder i årtier. Deres børn bliver også dræbt.
De skal bruge uskyldigt blod. Sådan holder de sig unge.
Det hele giver mening.
- Og de vil have mit barn. - Ingen tager dit barn.
- De får ikke mit barn. - Jeg lover dig, at de ikke får det.
Kom nu hen og sid ned.
Okay? Følg med mig.
Jeg vil bare se, hvordan barnet har det. Og undersøge dig.
Det var godt. Prøv at slappe af.
- Tror du mig? - Nej, Rosemary.
Jeg tror, at du tror på det, så jeg må handle for at beskytte dig og barnet.
Ja.
Vi snakkede sammen for fem til seks måneder siden, ikke?
- Jeg er sat til at føde om en uge. - Jeg får dig indlagt på et hospital.
Ingen læger eller hospitaler. Min mand må ikke vide, hvor jeg er.
Jeg forstår, Rosemary. men hvis vi får dig indlagt nu, -
- så er du i sikkerhed, og fødslen bliver sikker.
- Okay. - Hvem er din læge?
Dr. Saperstein, men han er en af dem.
Han får ikke noget at vide, det lover jeg. Lad mig tage din puls.
Dit hjerte galoperer.
Derfor bliver dit barn også stresset.
- Har jeg udsat barnet for fare? - Det har det fint.
Du skal lægge dig ned og slappe af. Læg dig ned.
Tag en dyb indånding. Det skal nok gå alt sammen.
Du får en smule beroligende.
Barnet tager ikke skade, og det gør du heller ikke.
- Undskyld. - Du behøver ikke at undskylde.
Tag den.
Sådan, ja. Det var godt.
Flot.
Prøv og slappe af. Jeg er tilbage om et øjeblik.
Jeg skal bare tale med en kollega. Jeg slukker lyset, så du kan hvile dig.
- Prøv at tage en dyb indånding. - Det skal nok gå alt sammen.
Det skal nok gå alt sammen.
Det bliver godt igen.
Vi skal nok klare den.
Dr. Bernard, tager vi hen på hospitalet?
Nej, nej, nej.
- Stille. - Jeg har hende.
Kom nu, Rosemary. Vi var bekymret.
Hun havde vrangforestillinger. Jeg frygtede, hun var til fare for sig selv.
Tak, doktor. Vi klarer det nu.
- Kom nu, Rosemary. - Stille og roligt.
Barnet skal jo ikke komme til skade, vel? Endnu en gang tak, doktor.
Rosemary!
Nej!
Ro!
Nej!
Hold så op!
Åh, Gud.
- Lad være, Rosemary. - Hjælp mig!
- Vi vil hjælpe dig. - Nej, I vil dræbe mit barn!
- Nej, det lover jeg. - Hun bløder!
Vandet gik. Hun er okay.
Nej!
Åh, Gud!
Er du sulten?
- Hvor længe har jeg været her? - Trois jours. Næsten tre dage.
Hvor er mit barn?
Må jeg ikke nok få mit barn?
Jeg henter din mand.
Gudskelov.
Hvor er han?
Sygeplejerske?
- Ro. - Sig, hvor han er.
- Vi mistede ham. - Hvad?
Han er borte.
- Hvad? - Han er borte, Rosemary.
Det er okay. Han er borte.
Vi nåede ikke på hospitalet i tide.
- Nej. - Jo.
- Jeg vil se ham. - Rose, det kan du ikke.
Nej!
Jeg vil se hans lig. Jeg vil se mit barn.
Der er intet lig.
Stop så. Der er intet lig.
- Hvad mener du? - Du lå i koma.
- Du lå i koma, og jeg... - Svar mig!
Jeg måtte træffe en beslutning. Jeg fik ham kremeret.
Nej!
Du gjorde det.
Jeg tager tilbage til New York.
Jeg har allerede en billet, Guy.
Jeg tror ikke, jeg kan være sammen med dig.
Hvad?
Jeg kommer. Jeg kommer.
Nej!
Jeg kommer!
Er det mit barn?
Det er mit barn.
Nej, Ro.
De lovede, du ikke ville komme til skade, og det gjorde du ikke.
Se på alt det, de gav os til gengæld. Det er bare, som at tabe barnet igen.
Rosemary, tag det roligt.
Hold jer væk! Det er mit barn, og I skal ikke gøre ham fortræd.
- Rosemary, du ved ikke, hvad du taler om. - Det er min søn.
I skal ikke ofre ham.
Gå væk fra ham, alle sammen!
Godt du er her. Vi vidste, du ville finde ham.
Hold mund!
Det var dig, Roman Castevet, Steven Marcato, eller hvem du er.
Det er dig, Rosemary. Du er helt særlig.
Du blev valgt til, at være hans mor.
Gå hen til ham.
Han er smuk.
Han er perfekt. Han er det, du altid har ønsket dig.
Hvad er der galt med ham?
- Hvad er der galt med hans øjne? - Han har sin fars øjne.
- Hans far? - Satan er hans far.
Åh, Gud.
Lad det være kendt, at Satan fik en søn med en dødelig kvinde.
Den mørke prins.
Margaux, nej.
Det er okay. Rosemary gør ikke barnet fortræd, vel?
- Hvorfor skulle jeg ikke dræbe det? - Han er dit kød og blod.
"Faderens synder skal ej gå i arv til sønnen."
Det er din bibel.
- Han har brug for sin mor. - Jeg kan ikke være hans mor.
Jeg kan ikke være hans mor.
- Jeg kan ikke være hans mor. - Stol på dit hjerte, Rosemary.
- Jeg kan aldrig elske ham. - Det gør du jo allerede.
Skål for Rosemary, moder til vores lille prins.
Hil, Rosemary.
Han har brug for, at blive ammet.
- Hvor er han smuk. - Ja.
Han er perfekt.
Danske tekster af: HorrorFan@SUBLiME
Bedst på: www.NXTGN.org